Pasji iztrebek ni gnojilo, ampak velik vir okužb
![](https://kristijanhrastar.kmeckiglas.com/wp-content/uploads/2023/07/64a7c092c78ca.webp)
Že večkrat smo pisali, da so različni odpadki na kmetijskih površinah vir številnih nevšečnosti s katerimi se soočajo kmetje. Pa naj si bodi to kot okoljska obremenitev, še bolj pa so odpadki vzrok za okužbe živali pa vse do poginov in abortusov pri govedu. Za številne naštete so vzrok pasji iztrebki.
Že leta imajo rejci težave s sprehajalci psov. Psi puščajo iztrebke svojih ljubljenčkov na travnikih, saj menijo, da bo travnik s tem še bolj pognojen in ne pobirajo iztrebkov za njimi. A s tem naredijo veliko škode, saj je pes vmesni gostitelj za kar nekaj zajedavcev: metljaj, trakulja, gliste … Kmetje, ki so v ukrepu Dobrobit živali, dokaj hitro ugotovijo okuženost pri govedu, medtem ko drugi lahko doživijo veliko gospodarsko škodo zaradi različnih zajedavcev. Prireja zaradi zajedavcev se zelo zmanjša in se hitro prenese na vse domače živali.
Jasmina Slatnar, specialistka na KGZS- Zavod Ljubljana, nam je dejala, da psi lahko s svojimi iztrebki prenašajo še več bolezni, med njimi so tudi zoonoze, ki se prenašajo na ljudi in tudi druge vrste živali, predvsem prežvekovalce.
Protozojski parazit
V zadnjih letih se je v svetu in pri nas razširila še ena bolezen, ki je povezana s psi in njihovimi iztrebki in to je Neospora caninum. Neospora caninum je protozojski parazit, ki ga v literaturi navajajo in v praksi srečujemo kot pogost vzrok za abortuse pri govedu in tudi pri drugih prežvekovalcih (koze, ovce, konji, jelenjad). Viri navajajo, da se pri kravah, ki so okužene z Neosporo caninum, 3 do 7 krat pogosteje pojavlja abortus, kot pri kravah, ki niso okužene s tem parazitom.
Prvič je bil ta odkrit pri psih na Norveškem leta 1988. Razširjen je po vsem svetu, o okužbah z njim poročajo predvsem iz S in J Amerike, Kanade, Afrike, Avstralije, Nove Zelandije in tudi iz večine Evropskih držav. V Sloveniji je znano, da so že našli tako pse kot govedo okuženo s tem parazitom, vendar večjih študij še ni bilo objavljenih.
Parazit Neospora caninum se prenaša na dva načina. Horizontalno in vertikalno
– Vodoravni ali horizontalni prenos
Pri tem prenosu so psi in tudi druge prostoživeče vrste iz družine Canidae (volk, lisice, šakali…) končni gostitelj tega parazita. Okuženi psi z blatom izločijo jajčeca oz. oociste, ki v naravi tako v zemlji, krmi ali vodi, lahko preživijo še dolgo po tistem, ko blato psa razpade. Govedo je vmesni gostitelj in se okuži pri zauživanju krme, ki je okužena z jajčeci. To je najpogosteje krma s travinja ali njiv v kateri so bili iztrebki psov. V govedu kot gostitelju se nadaljuje razvoj parazita. Parazit se naseli v tkiva in celice gostitelja (goveda), kjer se hitro razmnožuje. Preko krvnega obtoka se seli v ostala tkiva živali. Imunski sistem okužene živali začne prepoznavati parazita, zato se ta skritje v ciste in tam miruje.
To je faza ko se upočasni razvoj parazita in ta čaka, da poje končni gostitelj (pes in druge živali iz družine Canidae) meso, posteljico ali abortirani plod v katerem so ciste in v njem parazit Neospore .
S tem se njen vodoravni spolni razvojni ciklus konča (slika).
– Navpični ali vertikalni prenos
Plod se lahko okuži s parazitom preko matere v času celotne brejosti (slika). Stopnja okuženosti in posledice na teletih so odvisne od količine prisotnega parazita, trajanja okuženosti in učinkovitosti materinega ali plodovega imunskega odziva na okužbo.
Klinični znaki okužbe z Neosporo caninum
Pri teletih so lahko različni, odvisni so predvsem od tega v katerem obdobju brejosti se mati okuži pri vodoravni okužbi (z okuženimi iztrebki). V zgodnejšem obdobju brejosti, ko se mati okuži, je večja verjetnost, da bo prišlo do zgodnjega odmrtja plodu ali abortusa.
Pri okužbi v drugem ali tretjem tromesečju brejosti, so teleta ob rojstvu okužena, lahko so zelo šibka in/ali imajo nevrološke motnje. Možno je tudi, da so okužena ob rojstvu navidezno zdrava in so ženske živali v nadaljnjem življenju prenašalke parazita na svoje potomce-navpični prenos.
———-
Večina živali ostane okužena vse življenje, cepiva ali uspešnega zdravila za enkrat še ni na voljo.
—————
Poleg abortusov so možne tudi druge posledice okužbe, predvsem nastane gospodarska škoda zaradi padca prireje mleka po abortusu, mrtvorojena, oslabljena in prizadeta teleta, večje izločitve živali in zato večjega obrata črede, nižje vrednosti črede zaradi okužbe (v državah, kjer se načrtno borijo proti okužbi) in stroškov analiz.
V čredah goveda je navpična okužba pogostejša kot vodoravna, vendar enkrat v čredi pride do vodoravne okužbe, torej do prenosa iz okuženega psa preko vode ali krme, do okužbe goveda ali drugih prežvekovalcev. V praksi se zgodi, da se na kmetijah nenadoma pojavi veliko abortusov, pogosto so rezultati preiskav in analiz pokazali povezanost z okuženimi psi iz okolice ali s kmetije.
Niso le psi iz okolice vir okužb, ne pozabimo na domačega psa, ki je v stiku z živalmi!!!
Ukrepi za zmanjšanje vodoravnega prenosa okužbe
Psov se ne sme krmiti s surovim govejim mesom, drobovino in kostmi. Takoj po telitvi se odstrani posteljice in splavljena ali mrtva teleta – da jih ne požrejo psi ali druge prostoživeče živali, ki se lahko hranijo s temi ostanki.
Preprečevanje dostopa psom do vseh vrst krme in vode za živali in v hleve, predvsem do brejih živali in telet. Velja tudi za pse s kmetijskih gospodarstev. Pobiranje vseh pasjih iztrebkov na kmetiji, v bližini krme in vode, na pašnikih in travnikih.
Ukrepi za zmanjšanje navpičnega prenosa okužbe
Črede, kjer je veliko abortusov, je nujen pregled na prisotnost protiteles v krvi ali na parazita v placenti, abortiranih in mrtvih teletih, redno testiranje živali, postopno izločanje okuženih živali in nakup samo zdravih živali.
Na javnih površinah obveznost pobiranja pasjih iztrebkov določajo občinski odloki
Za kmetijska zemljišča, ki so večinoma v zasebni lasti, takšna obveznost ni opredeljena. Splošna pravila o odškodninski odgovornosti določajo, da je povzročitelj škode za svoje dejanje (ali dejanje njegove domače živali) odgovoren lastniku, zakupniku ali uporabniku kmetijskega zemljišča. Sodna praksa za enkrat še ne pozna primera, ko bi lastnik psa odškodninsko odgovarjal za škodo, ki jo je povzročil njegov pes z iztrebljanjem na travnik, pašnik ali njivo.
Jasmina Slatnar dodaja, da okužba z Neosporo Canimum ni edina nevarnost, ki preti domačim živalim zaradi iztrebkov psov in tudi drugih živali iz družine Canidae. Takih okužb je še kar nekaj, zato poziv vsem deležnikom, da upoštevajo v tem članku navedena priporočila.